ДУХОВНІСТЬ ЯК ЧИННИК ХАРАКТЕРОЛОГІЧНОГО РОЗВИТКУ В ЮНАЦЬКОМУ ВІЦІ - Павлик, Наталія Василівна (Psychological Prospects Journal, 2014)
Статтю присвячено феномену духовної детермінації характерологічного розвитку особистості в юнацькому віці. На основі експериментального дослідження духовної сфери й ступеня гармонійності характеру сучасних старшокласників і студентів автор визначив психологічні закономірності впливу духовності на процес характерологічного розвитку юнаків та дівчат. Духовність виступає важливим чинником гармонізації характеру особистості в юнацькому віці. Проте духовний потенціал особистості не завжди позитивно корелює з гармонійністю її характеру, оскільки процес гармонізації характеру не є лінійним: він має періодичність гармонійного підйому та кризових станів. Кризові періоди супроводжуються вираженою дисгармонійністю характеру, що спричиняє соціально-психологічну дезадаптацію особистості. Експериментальне дослідження духовного рівня та ступеня гармонійності характеру сучасної української молоді показало, що серед усіх верств юнацтва переважають духовні, але дисгармонійні особи. У цілому статистика свідчить про те, що серед молоді більше духовних осіб, ніж бездуховних, проте ступінь гармонійності характеру, на жаль, переважує в бік дисгармонійності. 20 % опитаних є бездуховними особами, що мають дисгармонійний характер. Це дуже високий відсоток юнаків та дівчат, які створюють своєрідну «зону ризику» – потенційно психопатичних особистостей. Вони, самі знаходячись у стані емоційного дискомфорту та соціально-психологічної дезадаптації, дисгармонізують сферу міжособистісних стосунків навколо, оскільки не володіють психологічними механізмами духовного розвитку (децентрацією, рефлексією, совісністю) і не мають моральних ставлень до інших. Лише за умови неперервного духовного розвитку та невпинної моральної боротьби людини із власною недосконалістю відбувається поступова гармонізація характеру відповідно до духовно-морального ідеалу. Ключові слова: особистість у юнацькому віці, духовність особистості, характерологічний розвиток, гармонійність характеру. Pavlyk N. V. Spirituality as a Factor of Youth Characterological Develop- ment. The article is devoted to the analysis of a phenomenon of spiritual deter- mination of characterological development of youth personality. On the basis of an experimental research of spiritual sphere and a degree of a harmony of character of modern senior pupils and students the author allocates psychological laws of influence of spirituality for process characterological development of young men and girls. Spirituality is the important factor of harmonization of character in youth. However, the spiritual potential of the personality not always positively correlates with a harmony of its character, because a process of harmonization of character is not linear: it has periodicity of harmonious rise and crisis. The crisis periods are accompanied expressed disharmony of character and promotes socially-psychological dіsadaptation of personality. The experimental research of a spiritual level and degree of a harmony of character of modern Ukrainian youth has shown, that spiritual persons which have a characterological disharmonious prevails among all layers of youth. 20 % of youth have a low level of spirituality and harmony of character. It is very high percent of young men and girls which are in «a zone of risk». They are potentially psychopathic persons. They have an emotional discomfort and dіsharmonizes а sphere of interpersonal relations around them, because they have not own psychological mechanisms of spiritual development and have no moral attitudes to other people. Only under condition of continuous spiritual development and continuous moral struggle of the personality against own imperfection there is a gradual harmonization of character according to a spiritually and moral ideal. Keywords: the youth personality, spirituality of personality, characterlogical development, a harmony of character. Павлык Н. В. Духовность как фактор характерологического развития в юношеском возрасте. Статья посвящена анализу феномена духовной детерминации характерологического развития личности в юношеском возрасте. На основе экспериментального исследования духовной сферы и степени гармоничности характера современных старшеклассников и студентов автором выделены психологические закономерности влияния духовности на процесс характерологического развития юношей и девушек. Духовность выступает важным фактором гармонизации характера личности в юношеском возрасте. Однако духовный потенциал личности не всегда позитивно коррелирует с гармоничностью ее характера, поскольку процесс гармонизации характера не является линейным: он имеет периодичность гармоничного подъема и кризисных состояний. Кризисные периоды сопровождаются выраженной дисгармоничностью характера, что вызывает социально-психологическую дезадаптацию личности. Экспериментальное исследование духовного уровня и степени гармоничности характера современной украинской молодежи показало, что среди всех слоев юношества преобладают духовные, но дисгармоничные личности. В целом статистика сви- детельствует о том, что среди молодежи больше духовных лиц, чем бездуховных, а степень гармоничности характера, к сожалению, перевешивает в сторону дисгармоничности. 20 % опрошенных являются дисгармоничными и бездуховными. Это очень высокий процент юношей и девушек, которые создают своеобразную «зону риска» − потенциально психопатических личностей. Они, сами находясь в состоянии эмоционального дискомфорта и социально-психологической дезадаптации, дисгармонизируют сферу межличностных отношений вокруг себя, поскольку не владеют психологическими механизмами духовного развития (децентрацией, рефлексией, совестливостью) и не имеют нравственных отношений к другим людям. Лишь при условии непрерывного духовного развития и непрерывной нравственной борьбы человека с собственным несовершенством происходит постепенная гармонизация характера в cоответствии с духовно-нравстенным идеалом. Ключевые слова: личность в юношеском возрасте, духовность личности, характерологическое развитие, гармоничность характера.